‫- NX ON NETFLIX מציגים -‬
‫כנראה שהדרך הכי טובה להבין‬ ‫את פני השטח המאופקים של התרבות היפנית,‬
‫היא נסיעה ברכבת התחתית.‬
‫שקט פה.‬
‫מנומס.‬
‫מאופק.‬
‫התחנה הבאה היא אקיהבארה.‬
‫יש פה מערכת...‬
‫הדלתות ייפתחו מצד שמאל.‬
‫סדר.‬
‫אז איך תרבות כזו...‬
‫יוצרת את זה?‬
‫מוקדם יותר השנה,‬ ‫צללתי לתוך תחום שלא ידעתי עליו דבר.‬
‫העולם האפל, המעוות והמטורף של האנימה...‬
‫המאנגה...‬
‫ותרבות-הנגד היפנית.‬
‫כמו מערביים רבים, חשבתי על אנימה‬ ‫כעל מצעד בלתי נגמר של "הלו קיטי"‬
‫בלבוש של תלמידות ‬‫רחבות‬‫-עיניים‬ ‫הרוכבות על פונים בתוך קשת בענן.‬
‫אדיר, אדיר, אדיר!‬
‫אם הייתי‬‫ מלקקת ככה ‬‫למישהו את התחת‬ ‫אפילו קצת,‬‫ ‬
‫הייתי מטביעה את עצמי מבושה.‬
‫אבל זה עולם קודר, ולפעמים פשוט דפוק לגמרי.‬
‫האנימה השפיע‬‫ה‬‫ אפילו על הוליווד,‬
‫ולמרות שאני לא יודעת עלי‬‫ה‬‫ דבר,‬
‫החלטתי ללמוד ולהפוך למומחית אנימה.‬
‫ואולי אפילו יוצרת סרטים טובה יותר.‬
‫נכון? נכון?‬
‫אז מה‬‫י‬‫ בעצם האנימה?‬
‫אממ...‬
‫בין אם אתם חדשים בעולם האנימה, כמוני,‬ ‫או מעריצים של אוטקו, ב‬‫טח תהיתם‬‫...‬
‫איך לעזאזל מישהו חשב על זה?‬
‫או על זה?‬
‫או במיוחד...‬
‫על זה?‬
‫מי המוחות היצירתיים והמופרעים‬ ‫מאחורי האנימה החדשני‬‫ת‬‫ ביותר בימינו?‬
‫בתרבות שבה קבלת מוסכמות היא הנוהג...‬
‫הפופולריות של אומנות מלאת חיים כזו‬ ‫עלולה להיראות כבעיה.‬
‫אבל אולי זה בכלל פתרון?‬
‫ואם כן, לאיזו בעיה?‬
‫נכנסתי לעולם סרטוני האנימה,‬ ‫ובמקום למצוא תשובות, יש לי עוד יותר שאלות.‬
‫נכון, נטפליקס גייסו אותי לשם כך.‬
‫אבל לא מדובר רק בעבודה.‬
‫העניין הפך לאובססיה.‬
‫הייתי חייבת למצוא את נשמת‬‫ה‬‫ של האנימה,‬
‫להבין את המוחות הגאוניים שי‬‫וצרים ‬‫אות‬‫ה‬ ‫ולהביט מאחורי המסך.‬
‫זה יהיה מסע אפי בעקבות האנימה.‬
‫מרגש, נכון?‬
‫הבעיה היחידה היא שאני בלוס אנג'לס.‬
‫ואין לי שום מושג איך אעשה את זה, לעזאזל.‬
‫רואים, ‬‫הכול התחיל עם "קסטלווניה".‬
‫זה היה אפל, מעוות ויפהפה כל כך.‬
‫לא יכולתי שלא לתהות מי ייצור דבר כזה?‬
‫אז מצאתי אותו.‬
‫יוצר האנימה הכי חריף בלוס אנג'לס.‬
‫מכנים אותו ‬‫"ה‬‫קוונטין טרנטינו‬ ‫של העידן הדיגיטלי‬‫"‬‫.‬
‫אבל מיהו עדי שנקר?‬
‫החיפוש האחרון שלי בגוגל היה "מסע בזמן".‬
‫כי אני נוסע בזמן.‬
‫אני מהעתיד, לא מציר הזמן הזה.‬
‫איך קסטלווניה הפכה מ...‬
‫- עדי שנקר -‬
‫סדרת משחקי מחשב אהובה שזמנה עבר,‬
‫לסדרה בנטפליקס שהפכה ללהיט?‬
‫- קסטלווניה -‬
‫אז ‬‫הי‬‫י‬‫תה לי קריירה בתור יוצר סרטים.‬
‫חלקם הגיעו לקולנוע, חלקם הצליחו מאוד.‬
‫לא הייתי כל כך מעוניין בסרטים.‬
‫מה שבאמת עניין אותי‬ ‫היה יצירת סרטי מעריצים באינטרנט.‬
‫היה סרט "פאוור ריינג'רס"‬ ‫וסרט "ג'יימס בונד"‬‫ ‬‫שפרסמתי בהפרש של שבוע.‬
‫כן, חלק מהם נהיו ויראליים לחלוטין.‬
‫זה מעניין.‬ ‫מעולם לא חשבתי ככה‬‫ ‬‫על הקריירה שלי,‬
‫אבל אז איזה ראפר הסביר לי את זה ככה.‬
‫הוא פשוט התקשר ואמר,‬ ‫"י‬‫ו‬‫, מה קורה? ז‬‫ה‬‫ קניה."‬
‫ואני אמרתי, "מה? הלו?" ואז נפגשנו.‬
‫ראפרים רואים בזה מעין אוסף שירים שלי,‬ ‫וזה גורם לי להרגיש די מגניב,‬
‫כי מבחינתי אלה סרטי מעריצים,‬ ‫וזה פחות מגניב.‬
‫בגלל סרטי המעריצים,‬ ‫נטפליקס כתבו לי בטוויטר.‬
‫זה היה ממש ציוץ שהיה כתוב בו,‬ ‫"היי, בוא לפגישה."‬
‫וזה הוביל ישירות ליצירה של קסטלווניה.‬
‫כשגדלתי אהבתי כל מיני דברים‬
‫שלא היה לי מושג שעוד אנשים גם אהבו אותם.‬
‫אלה לא היו דברים מגניבים.‬ ‫אנשים העמידו פנים שלא...‬
‫אנשים שאהבו את הדברים האלה‬ ‫העמידו פנים שהם לא אוהבים אותם.‬
‫ועכשיו אנשים מתחפשים לגוקו.‬
‫זה אדיר. יש לי "‬‫פאוורגלוב"‬‫ משלי.‬
‫היא נדלקת.‬
‫כשגדלתי בהונג קונג, שידרו שם‬
‫אנימה מט‬‫ורפת‬‫ לגמרי בטלוויזיה‬ ‫וה‬‫י‬‫א אף פעם לא הי‬‫ית‬‫ה באנגלית.‬
‫אז לא הבנתי מה קורה,‬ ‫אבל אהבתי את איך שהכול נראה.‬
‫ואמרתי לעצמי, יום יבוא וניצור אנימה משלנו‬
‫וה‬‫י‬‫א תראה ממש ככה.‬ ‫מהרגע שבנטפליקס אמרו, "כן.‬
‫לך ליצור עיבוד אנימה מטורף‬ ‫של משחק המחשב הזה.‬
‫תעשה את זה. לך על זה."‬
‫אז קווין ואני...‬ ‫קווין הוא השותף שלי בתוכנית,‬
‫הסתכלנו זה על זה.‬ ‫הסדרה הי‬‫י‬‫תה חייבת להיות דו מימדית.‬
‫היא הי‬‫י‬‫תה חייבת להיות בסגנון של ציור ידני,‬ ‫בתור הוקרת כבוד לסרטי האנימציה המקוריים.‬
‫סרטי האנימציה המקוריים שצפיתי בהם‬ ‫ואהבתי אותם בטלוויזיה בהונג קונג.‬
‫זו ה‬‫י‬‫יתה פשוט אומנות יפהפייה.‬
‫המשפחה שלי אומרת שהיצירות שלי ממש אלימות.‬
‫הן ממש אלימות.‬
‫זו מושי. היא אנושית,‬ ‫אז היא מבינה אנגלית, פשוטו כמשמעו.‬
‫אני תמיד מקבל את התגובה הזו‬ ‫וזה מוזר בעיניי.‬
‫אנשים רואים את מושי ושואלים,‬ ‫"זה הכלב שלך?" ואני עונה, "כן".‬
‫אז הם שואלים, "אתה בחרת אותו?‬ ‫הוא לא של חברה שלך?"‬
‫אז אני אומר, "לא, זה הכלב שתמיד רציתי."‬
‫והם‬‫ אומרים, "זה לא...‬‫"‬ ‫אני תמיד מקבל את אותה תשובה.‬
‫"‬‫זה לא הכלב שדמיינתי שיהיה לך."‬
‫ואז אני אומר, "מה? על מה אתה מדבר?‬
‫איזה סוג של כלב דמיינת שיהיה לי?‬
‫מה, רוטוויילר?‬
‫רועה גרמני? כלב תקיפה כלשהו?‬
‫אולי כלב רובוטי או שד בצורת כלב? מה?"‬
‫עדי שנקר היה נוסע בזמן.‬
‫והתחלתי לייחל שהוא ישלח אותי בחזרה בזמן‬
‫לפני שהבטחתי ליצור את הסרט הזה.‬
‫בסדר.‬
‫מה‬‫ זה‬‫ אנימה?‬
‫זה אמור להיות קל.‬
‫או שלא. מהי יצירתיות?‬
‫מאיפה אנשים מקבלים רעיונות?‬
‫אינסטגרם זה לא בזבוז זמן.‬ ‫זה מקור השראה, לא?‬
‫לא?‬
‫כדי להבין את האנימה,‬ ‫עלינו להכיר את מקום הולדת‬‫ה‬‫.‬
‫מה לגבי סרט תיעודי ישן לשם ההשראה?‬
‫יפן. העוגן במזרח.‬
‫ארץ של יופי ושפע...‬
‫שבה המזרח פוגש במערב...‬
‫וישנו מיזוג בין ביגוד מודרני,‬ ‫לתכנון עירוני, ולתעשייה...‬
‫אבל גם ארץ שבה המסורת‬ ‫והמנהגים עדיין קיימים...‬
‫או שלא. רעיון נוראי.‬
‫לא. כדי להבין את האנימה, צריך לנסוע ליפן.‬
‫צריך לפגוש את המוחות המופרעים באופן אישי.‬
‫לפגוש את השמות הכי גדולים בתעשייה‬ ‫ולהתחבר למקורות. לעורק הראשי.‬
‫מה הופך את יפן למקום הולדת‬‫ה‬‫?‬
‫כדי להבין את האנימה,‬
‫צריך לצלול לתוך המורכבויות‬ ‫של התרבות היפנית‬
‫והשוני בדרך החיים היפנית.‬
‫איך נעשה את זה?‬
‫בעזרת אוכל!‬
‫הדבר שאני הכי אוהב בטוקיו הוא האוכל.‬
‫ראיינתי שותף לאהבת האוכל ויוצר אנימה‬
‫שלוקח מרכיבי אנימה יפניים‬
‫ומגיש מנת אנימה בין-תרבותית לחלוטין.‬
‫שלום! אני סאם.‬
‫נעים להכיר. אני סאם.‬
‫שלום! אני סאם.‬
‫שלום, קוראים לי לישאן תומס.‬
‫היי, אני לישאן.‬
‫היי, אני לישאן תומס.‬
‫היי, אני לישאן.‬
‫היי, קוראים לי לישאן תומס.‬
‫- #שלום‬‫_‬‫לך -‬
‫אחרי התפוצצות בועת הדוט-קום‬ ‫בניו יורק סיטי, היה קשה למצוא עבודה.‬
‫- י‬‫וצר "‬‫ק‬‫א‬‫נ‬‫ון בא‬‫ס‬‫טרס"‬‫ ‬‫-‬
‫אז מצאתי את עצמי עוסק כעצמאי‬ ‫בתחום איורי חוברות קומיקס.‬
‫אני חושב שהשהות בקרב אומנים אחרים‬ ‫ואנשים יצירתיים‬‫ ש...‬
‫שטובים יותר ממני נותנת לי המון השראה.‬
‫אני אוהב מאוד לשתף פעולה‬‫,‬
‫ולכן אני נמשך להפקות אנימציה.‬
‫אני אוהב לעבוד בחדר מלא‬ ‫באנשים מוכשרים מאוד.‬
‫זה מכריח אותי לעמוד בקצב.‬
‫התחלתי לצפות בסדרות אנימציה יפניות‬
‫בקלטות וידאו שהוקלטו בניגוד לחוק‬ ‫בכל מיני מקומות בצ'יינטאון.‬
‫זו הי‬‫י‬‫תה נישה קטנה מאוד בזמנו.‬
‫הייתי אומר שלקחתי קצת מכל דבר שאהבתי‬ ‫כדי ליצור את "ק‬‫א‬‫נון ב‬‫א‬‫סטרס".‬
‫המוזיקה בק‬‫א‬‫נון ב‬‫א‬‫סטרס היא שילוב בין ג'אז,‬ ‫מוזיקה פילהרמונית ופופ.‬
‫הסגנון של ק‬‫א‬‫נון ב‬‫א‬‫סטרס הוא תוצאה‬ ‫של איחוד בין כל מיני דברים‬
‫שהשפיעו עליי כילד בשנות התשעים‬ ‫ובתחילת שנות השמונים.‬
‫סדרות טיולים והרפתקאות,‬ ‫משחקי תפקידים יפנים,‬
‫"פיינל פנטזי", "סיקרט אוף מנה".‬
‫הפרויקט הזה היה הזדמנות מושלמת‬ ‫לשלב בין כל האלמנטים האלה.‬
‫הדמות האהובה עליי מק‬‫א‬‫נון ב‬‫א‬‫סטרס היא סאם,‬
‫שזה קיצור של "דגם חברה-מיוחדת".‬
‫מדובר בחברה רובוטית מלכותית‬ ‫בעלת נוכחות בולטת.‬
‫יש לה הפרעה טורדנית-כפייתית קלה.‬ ‫היא טהורה ורואה רק את הטוב באנשים.‬
‫לא, אין דמויות שמבוססות עליי.‬
‫אני לא יוצר מהסוג‬ ‫שמכניס את עצמו ליצירות שלו.‬
‫אני אוהב ליצור מרחק ביני לבין הקהל.‬
‫אני חושב שבתור אמריקאי, האנימציה היפנית,‬ ‫כמדיום וכאומנות, היא ממש חוצת-סגנונות.‬
‫יש תכני אנימציה לפעוטות,‬
‫לילדים, למתבגרים, ועד למבוגרים ולפורנו.‬
‫אני לא מרגיש כמו אדם זר.‬ ‫אני מרגיש כמו מבקר‬‫.‬
‫אורח‬‫, אפשר לומר.‬
‫האנימציה היפנית הי‬‫י‬‫תה השער שלי‬ ‫אל התרבות היפנית.‬
‫זה מה ששאבתי מאז ילדותי‬‫,‬
‫והכרתי את טוקיו ‬‫דרך ‬‫האנימציה‬ ‫ומחוברות הקומיקס היפניות‬
‫לפני שבכלל ביקרתי פה.‬
‫עובדה מעניינת: ביפן משתמשים ביותר נייר‬ ‫כדי להדפיס מאנגה, קומיקס יפני,‬
‫מאשר נייר לייצור נייר טואלט.‬
‫או שהיפנים זקוקים לאכול‬ ‫יותר סיבים תזונתיים...‬
‫או שיש פה המון חוברות קומיקס.‬
‫אנימה, והמאנגה שסיפקה את ההשראה ליצירת‬‫ה‬‫,‬ ‫ה‬‫ן‬‫ לא רק חלק מתרבות הפופ. ה‬‫ן‬‫ מגדיר‬‫ות‬‫ אותה.‬
‫במהלך תור הזהב של האנימה,‬
‫אנימטורים ואומני מאנגה היו מלכים של ממש.‬
‫או ליתר דיוק מבחינה גאוגרפית, קיסרים.‬
‫תחשבו עליהם כמלכים של יצירת התוכן.‬
‫מפורסמי האינסטגרם של פעם, רק‬‫...‬
‫עם כישרון.‬
‫אז איך מאנגה הופכת לאנימה?‬
‫ואיך האומנים האלה ממשיכים תחת כל הלחץ?‬
‫הגעתי לראיון עם טושיקי היראנו,‬
‫מומחה ותיק בהפיכת מאנגה לאנימה,‬
‫שנתן לי את מפתח הזהב‬ ‫לפתרון חידת האנימה הזו.‬
‫במהלך תור הזהב של האנימה,‬ ‫האנימטורים היו, איך לומר...‬
‫לא כוכבים, אבל משהו כזה. העריצו אותם.‬
‫אני אנימטור במקור.‬
‫התחלתי כאנימטור ואז הפכתי בין השאר לבמאי.‬
‫- טושיקי היראנו -‬
‫איפה מתחילים ליצור אנימה?‬
‫- היסנורי יושידה -‬
‫הן נקראות סצנות מוצלחות.‬
‫קודם יוצרים את הסצנות‬ ‫שהופכות לסצנות המפתח.‬
‫ב"ב‬‫א‬‫קי" אלה העמידות המיוחדות של הלוחמים.‬
‫דברים כאלה.‬
‫סצנות הקרב הכי טובות הן סצנות הנוקאאוט.‬
‫הכול נראה טוב כשיש ביצוע חלק.‬
‫באנימה, חושבים קודם על התמונות האלה,‬
‫והן הבסיס לכל השאר.‬
‫בגלל שאני אנימטור, אני חושב קודם‬ ‫על מה שאני הכי רוצה להראות.‬
‫ככה בערך הכול עובד.‬ ‫אחר כך, אני מוסיף את כל השאר.‬
‫כשיוצרים סרט שמבוסס על מאנגה,‬
‫צריך לפרק אותו לגורמים ולבנות אותו מחדש.‬
‫אבל ב‬‫"‬‫ב‬‫א‬‫קי‬‫"‬‫, החלטנו להיצמד למאנגה.‬ ‫זו הי‬‫י‬‫תה החלטה שהתעקשנו עליה.‬
‫מתי החלטת לעבוד בתחום האנימה?‬
‫מעולם לא רציתי לעבוד בתחום האנימה.‬
‫מעולם לא?‬ ‫-רציתי להיות אומן מאנגה.‬
‫באמת?‬
‫אתה מבקר לעיתים קרובות‬ ‫בחנויות של "מנדרקה"?‬
‫כן, כי אולפני טי-אם-אס נמצאים בנק‬‫א‬‫נו‬
‫ויש שם חנות של מנדרקה.‬
‫ממש אתר עלייה לרגל.‬
‫הסטודיו וחנות המנדרקה המקורית נמצאים שם.‬
‫כן.‬ ‫-על מה אתה מסתכל כשאתה שם?‬
‫אני מסתכל ע‬‫ל‬‫ הדמויות ועל הספרים המשומשים.‬
‫בימינו אין כל כך הרבה חנויות ספרים.‬
‫בהחלט.‬
‫לכן צריך ללכת לחנויות מאנגה‬ ‫כדי לקנות מאנגה.‬
‫לפעמים אני רק מסתכל ואני פשוט חייב לקנות.‬
‫הגודל של הארכיון שלהם פשוט מדהים.‬
‫מתי אתה מקבל רעיונות?‬
‫במקלחת, בדרך כלל.‬
‫אז אתה לא יכול לרשום הערות, נכון?‬
‫נכון. אני צריך למהר ולרשום הכול.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, אחרת אני שוכח.‬
‫אז אתה מאייר סצנות כשאתה ערום לגמרי?‬
‫לא באמת, אני מתנגב במהירות ומתחיל לאייר.‬
‫אתה יוצר סקיצות?‬
‫לא, אלה תזכירים.‬ ‫-תזכירים, ישר מהמקלחת.‬
‫אני רגיל להיות לבד.‬
‫מהי המילה האחרונה שחיפשת בגוגל?‬
‫"נטפליקס".‬
‫ועכשיו אתה הבמאי של ‬‫"‬‫ב‬‫א‬‫קי‬‫"‬‫.‬
‫היה כיף לאייר את הניאמה לסדרה?‬
‫הוא לא זוכה להרבה זמן מסך.‬
‫אם היית צריך ללחום באחד מהאסירים‬ ‫שעומדים בפני הוצאה להורג...‬
‫במי היית בוחר?‬
‫אני לא יודע להילחם. יכסחו אותי מ‬‫י‬‫יד.‬
‫מהי השורה האהובה עליך מב‬‫א‬‫קי?‬
‫השורה האהובה עליי מב‬‫א‬‫קי‬
‫היא "אני לא שם זין."‬
‫הנה הן.‬
‫מילות הזהב של האנימה.‬
‫אבל בניגוד לב‬‫א‬‫קי, אני כן שמתי זין.‬
‫ש‬‫מתי הרבה זין.‬
‫אז יצאתי לרחובות כדי לשאול מעריצים.‬
‫מה מניע אותם?‬ ‫מה מושך אותם במדיום המשוגע הזה?‬
‫חששתי שאטוס כל הדרך לטוקיו‬ ‫ועדיין לא אמצא את התשובות שאני צריכה.‬
‫אבל זה הרעיון באנימה. לקחת סיכון.‬ ‫לא להקשיב לאף אחד.‬
‫לחיות על פי חוקים משלך.‬
‫ולא התכוונתי לתת למחסום השפה לעמוד בדרכי.‬
‫אני בת אלמוות. סושי כמו אנימה‬‫,‬‫ מה?‬
‫סליחה, אריגטו.‬
‫לאנימה פנים רבות, ממש כמו יפן עצמה.‬
‫זו יפן.‬
‫אבל גם זו יפן.‬
‫מגניב, לא?‬
‫הסיבה היא שהתרבות המחתרתית ביפן‬
‫יצרה שלל תרבויות מחתרתיות‬ ‫משוגעות עוד יותר ומיוחדות.‬
‫וכשאני אומרת "משוגעות", אני מתכוונת לזה.‬
‫כמו רוקבילים שמתלבשים‬ ‫כמו גריזרים אמריקאים משנות החמישים.‬
‫או הגותים.‬
‫או ה"לוליטות".‬
‫או לוליטות גותיות,‬ ‫או לוליטות גותיות-סטימפאנק.‬
‫כן, הבנתם את הרעיון.‬
‫ויש גם ספורטאים.‬
‫וכמובן, מטאליסטים.‬
‫אני בטוח שהדת' מטאל...‬
‫- ררצ'ו‬ ‫במאי‬‫ "‬‫אגרטסוקו‬‫"‬‫ -‬
‫נוצר מאלמנטים של רוק שהוקצנו.‬
‫זה חריג... משהו חריג.‬
‫יש משהו כזה גם באופנה.‬ ‫זה נקרא גותיות-לוליטה.‬
‫לאופנוענים יש אופנועים כאלה.‬
‫לכל תעשייה יש מוזרויות משלה.‬
‫הן פועלות על פי חוקים משלהן.‬
‫הן משחררות אנשים מחיי היומיום.‬
‫זה התפקיד שלהן בעולם הזה.‬
‫אז כדי לבחון את גבולות האנימה,‬
‫ראיינתי שלושה ‬‫מ‬‫פורעי ‬‫ה‬‫ח‬‫וק‬ ‫הנועזים ביותר בטוקיו.‬
‫- טטסויה קינושיטה‬ ‫מפיק, ‬‫"‬‫קנגן אשורה‬‫"‬‫ -‬
‫- קנגן אשורה -‬
‫יש דמות ב"דוררארה"‬ ‫שמדברת באמצעות טלפון חכם.‬
‫זה היה חמוד בעיניי,‬
‫אז ניסיתי את זה בעצמי‬ ‫כשיצרו את האפליקציה המושלמת לשם כך.‬
‫התגובה הקודמת שלי הי‬‫י‬‫תה רק בדיחה.‬
‫אני משתמש באפליקציה כי נפצעתי בגרון.‬
‫הקלטתי את הקול שלי‬ ‫לתוך האפליקציה במשך כמה שעות‬
‫ועכשיו היא ממירה את הטקסט שלי לדיבור.‬
‫על מה מסופר ב"קנגן אשורה"?‬
‫סכסוכים וחוקים בין חברות‬
‫לא גורמים למאבק ישיר,‬ ‫חוקי, או מסוגים אחרים.‬
‫במקום זאת, כל חברה מגייסת לוחם‬ ‫שמסדיר את העניינים בקרב.‬
‫זה סיפור פשוט מאוד על אלימות ופוליטיקה.‬
‫מר קישי הסביר לי בתחילה‬
‫שהוא רצה ליצור סדרה שלמה‬ ‫מגרפיקה ממוחשבת בלבד.‬
‫בעצם המרכיב העיקרי של קנגן אשורה‬ ‫הוא הגוף של הלוחמים,‬
‫אז אני חושב שהרעיון היה‬‫,‬
‫"אולי נצייר את השרירים‬ ‫כמו שהיינו מציירים שריון?"‬
‫השתכנעתי.‬
‫מר קישי אמר שכשאנשים יס‬‫יימו‬ ‫לצפות בקנגן אשורה,‬
‫הוא לא רצה שהם יחשבו‬ ‫שהם ראו סרט בגרפיקה ממוחשבת,‬
‫אלא שהם צפו בסדרת אנימה יפנית רגילה.‬
‫שהבעות הפנים ייראו כמו אנימה רגילה‬ ‫ולא ישימו לב שזו גרפיקה ממוחשבת.‬
‫אני מאמין שזה היה הרעיון שלו.‬
‫- סייג'י קישי‬ ‫במאי, ‬‫"‬‫קנגן אשורה‬‫"‬‫ -‬
‫במילה אחת, מהות הסדרה היא "אגרוף".‬
‫זה לא נושא נפוץ בעולם האנימה,‬ ‫אז אפשר לומר שהיא מיוחדת.‬
‫ההשראה שלי?‬
‫רעיונות באים אליי‬ ‫ברגעים ש‬‫אני לא מנסה לחשוב עליהם‬‫.‬
‫בזמן חיי היומיום, כמו באמבטיה, למשל.‬
‫הרעיונות פשוט צצים ברגעים כאלו.‬
‫- חדר כושר -‬
‫אני מתאמן בחדר כושר.‬
‫אני באמת משתדל ללכת להתאמן.‬
‫האנימה היפני‬‫ת‬ ‫ה‬‫י‬‫א אומנות תלת מימד בעבודת יד.‬
‫התעשייה התפתחה לאנימציה הזו.‬
‫אז רציתי לנסות את זה בסדרה הזו.‬
‫האם זה קשה לצוות שלי?‬
‫ובכן, קשה להם. קשה להם מאוד.‬
‫הם יוצרים בעבודת יד כל פריים בנפרד.‬
‫מהבחינה הזו, אני מרגיש‬ ‫שהפרויקט ממש צועק, "תוצרת יפן".‬
‫פגשתי את כל אמני הלחימה‬
‫שהשתתפו לראשונה בפרויקט הזה.‬
‫כולנו הלכנו לחדר הכושר "גולד‬‫'‬‫ס" המקורי‬ ‫בלוס אנג'לס באחד הבקרים.‬
‫כשהיינו שם, פגשנו במקרה‬ ‫את ארנולד שוורצנגר.‬
‫לחצנו איתו ידיים והוא הסכים להצטלם איתנו.‬
‫- סטודיו היברי בע"מ‬ ‫לרקס בידור בע"מ -‬
‫הלכנו לכנס ‬‫"‬‫אנימה אקספו‬‫"‬‫.‬
‫הבמאי שלנו הלך לחדר הכושר "גולד‬‫'‬‫ס"‬ ‫ופגש את שוורצנגר.‬
‫איפה היית באותו זמן, מר היגה?‬
‫בחדר הכושר גולד‬‫'‬‫ס, כמובן.‬
‫- יוג'י היגה‬ ‫מפיק, ‬‫"‬‫קנגן אשורה‬‫"‬‫ -‬
‫באים לפה אמני לחימה אמיתיים‬ ‫כדי לבצע את הסצנות ממש כאן.‬
‫אנחנו משתמשים בסרטונים שלהם‬ ‫כבסיס לאיור של כל פריים ממוחשב.‬
‫נתנו להם ממש לתת אגרופים ובעיטות.‬
‫אחר כך, שלטנו במהירות‬ ‫כדי שהכול ייראה מגניב.‬
‫אנחנו יוצרים את הגרפיקה הממוחשבת‬ ‫באופן ידני, לא בה‬‫קלטת‬‫ תנועה.‬
‫לא שמנו מכשירים על הלוחמים‬ ‫כפי שעושים בה‬‫קלטת‬‫ תנועה.‬
‫אנחנו יוצרים כל סצנת קרב באופן ידני.‬
‫זהו העיקרון המנחה של הבמאי,‬ ‫ואנחנו עובדים לפיו.‬
‫מה שאנחנו לא אוהבים בבמאי שלנו...‬
‫טוב, הוא קצת...‬
‫איך לומר? מה לעשות?‬
‫מה שאני לא אוהב‬ ‫זה מה שאני דווקא אוהב לגביו.‬
‫הוא פשוט משוגע.‬
‫מר קישי באמת משוגע.‬
‫כל מי שסובב אותו נהיה טיפש יותר ויותר.‬
‫ילדים מחכים לאנימה שלנו!‬
‫סליחה, סליחה!‬
‫- #הילדים‬‫_‬‫מחכים -‬
‫תעשה לי פורטרט. יש לך תקריב?‬
‫סייג'י, סייג'י. שלום.‬
‫- תוצרת יפן -‬
‫שום דבר לא זועק "תוצרת יפן"‬ ‫כמו טואי אנימציה.‬
‫הייתי מוכרחת להגיע עד המקור‬ ‫כדי לראות איפה הכול התחיל.‬
‫טואי היא האנימה.‬
‫המקור. המקום שבו הכול התחיל.‬
‫זה לילדים.‬
‫זה ה"דיסני" הלאומי, רק שבמקום עכבר...‬
‫יש להם חתול.‬
‫תתמודדו, דיסני.‬
‫אם הייתם ילדים ביפן, ג‬‫דלתם ‬‫על טואי.‬
‫- יו"ר טואי אנימציה‬ ‫קוזו, בן 71 -‬
‫- מזל: סרטן‬ ‫דמות אהובה: סנט סייה -‬
‫האנימציה היפנית, כלומר, טואי אנימציה...‬
‫- קוזו מורישיטה -‬
‫התחילה מיד לאחר שיפן הפסידה במלחמה.‬ ‫היא ה‬‫י‬‫יתה מבוססת על דיסני.‬
‫זו הי‬‫י‬‫תה תעשייה חדשה לגמרי.‬
‫זו הי‬‫י‬‫תה דרך לתת לילדים תקווה‬ ‫לאחר התבוסה במלחמה.‬
‫ככה טואי אנימציה התחילה את דרכה.‬
‫- מעריץ מושבע של טואי‬ ‫הארו, בן 30 -‬
‫- מזל: דלי‬ ‫דמות אהובה: סנט סייה -‬
‫כן, אין ספק שאני אצפה בזה.‬
‫אני צופה באנימציה של טואי כבר המון זמן.‬
‫- הארו‬ ‫מעריץ שרוף של טואי -‬
‫לדוגמה, "סלאם דאנק",‬ ‫"דרגון בול זי", "דיג'ימון".‬
‫אני מאייר קצת בעצמי,‬
‫אז אני צופה בסדרות כמו תלמיד,‬ ‫לשם האיורים שלי.‬
‫מהלך מדליק!‬
‫בגלל שיש שימוש בגרפיקה ממוחשבת,‬
‫יכול להיות שחלק מהמעריצים של פעם‬ ‫לא יקבלו את זה.‬
‫אבל אני חושב שזה לטובתו של הדור הצעיר,‬
‫אז מעניין אותי לראות איך זה ייצא.‬
‫לכן, קהל היעד של טואי אנימציה‬ ‫הוא תמיד ילדים.‬
‫לכן הם יוצרים אנימה שמשמח אותם‬
‫וזה משהו שלא כדאי שהם יתרחקו ממנו.‬
‫אני ממש אוהב את המשפט,‬ ‫"חברות, מאמץ, ניצחון".‬
‫הדרך ללמד זאת את הילדים נובעת‬ ‫מהאהבה שיש ביצירת האנימה.‬
‫זה קיצוני.‬
‫יש לך אנרגיית קוסמו?‬
‫אני כבר בן שבעים אז היא כמעט נגמרה,‬ ‫אבל עדיין נשאר משהו.‬
‫כשמסיימים סרט,‬
‫או סדרת טלוויזיה, אני משתחרר מהלחץ.‬
‫עד אז, אני נמצא בסערת רגשות.‬
‫אני מניח שהקוסמו‬ ‫זה מה שגורם לי להמשיך ליצור אנימה.‬
‫סייה, תשרפי את הקוסמו שלך.‬
‫"‬‫סנט סייה‬
‫כל ילד‬
‫סנט סייה‬‫...‬
‫הו, כן‬‫..."‬
‫משהו כזה.‬
‫המוזיקה מהווה חלק משמעותי מאוד‬ ‫מהתרבות היפנית והאנימה.‬
‫סדרות האנימה ידועות בכך שיש להן שירי נושא‬ ‫מוגזמים בנוסח אופרת-רוק.‬
‫מעריצי האנימה בכל מקום משוגעים‬ ‫על הסגנון המוזיקלי הזה.‬
‫"אוונגליון"! אתה מכיר את השיר הזה?‬ ‫-כן.‬
‫אני יכול לשיר אותו.‬ ‫-אתה יכול? תשיר.‬
‫המוזיקה היא הכול עבור המעריצים האלה.‬
‫אז מצאנו את מקור ההשראה שלהם.‬
‫- יוקו טקהאשי -‬
‫- זמרת, אוונגליון,‬ ‫"היגיון של מלאך אכזר" -‬
‫כששמעתי את המלודיה של השיר‬ ‫"היגיון של מלאך אכזר",‬
‫חשבתי לעצמי, "וואו, איזה שיר קשה!"‬
‫אני לא יודעת כמה פעמים שרתי אותו,‬
‫אבל לדעתי מדובר בעשרות אלפי פעמים.‬
‫הקהל מגיב אחרת בכל מדינה‬
‫אבל כולם שרים איתי ביפנית.‬
‫הקהל מפתיע אותי כל פעם מחדש.‬
‫התלבושת של היום עוצבה בידי המעצבת שלי,‬ ‫צ'יקה האנשימה.‬
‫מה נתן לך השראה ליצירת התלבושת?‬ ‫-הפעם זו מלכה.‬
‫מלכה.‬
‫אני לא מתקשרת הרבה לאנשים לפני הופעות,‬
‫אבל אם כן, אני מתקשרת לבת שלי.‬
‫היא ישנה.‬
‫אני ‬‫מצטערת, בת‬‫י‬‫.‬
‫אוי, ‬‫היא ניתקה לי.‬
‫הפרק האהוב עליי באוונגליון‬ ‫הוא הפרק האחרון.‬
‫אני אוהבת את הפרק האחרון‬ ‫למרות שהיו עליו חוות דעות מעורבות.‬
‫לכל אחד יש דעה משלו.‬
‫לדעתי הסצנות היו פילוסופיות מאוד‬
‫וחוויתי סוג של התעוררות.‬
‫לכן אהבתי אותו.‬
‫ה‬‫פילוסופיה במילים של השירים.‬‫..‬
‫אני חושבת שתלוי איך מפרשים אותן.‬
‫בראש שלי, החלק שבו נאמר‬ ‫"צעיר שהופך לאגדה"‬‫,‬‫ בסופו של דבר...‬
‫נותן לי תחושה עמוקה מאוד כשאני שרה אותו.‬
‫הייתי רוצה להתקשר עכשיו לא‬‫מרגן‬‫ שלי.‬
‫הלו?‬
‫שלום?‬
‫שלום.‬
‫איפה אתה עכשיו?‬
‫אני בחוץ.‬
‫איפה בחוץ?‬
‫מה? בחוץ זה בחוץ.‬
‫תעשי את המיטב בהופעה.‬
‫כן, כמובן.‬
‫ביי, להתראות.‬ ‫-תודה, ביי.‬
‫מעולם לא רציתי להיות זמרת מקצועית.‬
‫אני נהיית ממש לחוצה‬ ‫לפני שאני עולה על הבמה.‬
‫בזמן שלמדתי עוד ועוד על אנימה,‬
‫הרגשתי שאני יודעת פחות ופחות.‬
‫האנימה נו‬‫עד‬‫ במקור לילדים, אז חזרתי להתחלה.‬
‫זה לא סוד שליפנים יש חיבה לדברים חמודים.‬
‫אחרי הכול, תראו את הילדים האלה.‬
‫וכל החמודים האלה אוהבים אנימה.‬
‫מה האנימה האהוב‬‫ה‬‫ עלייך?‬
‫אה, נכון. מחסום השפה שלי.‬
‫"דורימון".‬
‫"החברים של אייקטסו".‬
‫"מרפאות יפות"!‬
‫"בואי נשחק שוב."‬ ‫-בואי נשחק שוב.‬
‫כן, בשמחה.‬
‫תרבות ה"קאוואי" פירושה בעצם‬ ‫"תרבות ה‬‫חמידות‬‫".‬
‫אבל אל תטעו. זה לא רק לילדים.‬
‫ידעתם שתרבות הקאוואי התחילה‬ ‫בשנות השישים כמרד‬
‫נגד הבגרות ומקורות הסמכות?‬
‫שתלמידים זרקו את ספרי הלימודים שלהם במחאה‬ ‫וקראו רק מאנגה? כן.‬
‫ועכשיו אנימה קאוואי‬ ‫מחולל‬‫ת‬‫ מהפכה בעולם האנימה.‬
‫כמה חמוד.‬
‫איזה ראש גדול.‬
‫- נאוקו אוגיגמי‬ ‫תסריטאית -‬
‫לפי השמועות, יש איש זקן בתוך רילאקומה.‬ ‫אבל אלה רק שמועות, לא?‬
‫- מסהיטו קוביאשי‬ ‫במאי -‬
‫שמעתי שאומרים‬ ‫שאולי אבא של קאורו נמצא בפנים.‬
‫אלה שמועות, לא?‬
‫- זו רק שמועה -‬
‫- רילאקומה וקאורו -‬
‫ככה אנחנו יוצרים אנימציית סטופ-מושן.‬
‫הדבר הראשון שאנחנו צריכים לעשות‬
‫זה להרכיב את כל מה שמופיע במצלמה.‬
‫קודם יוצרים את הבובות ואת הציורים,‬ ‫יוצרים את החדרים,‬
‫ובמקרה הזה, את הבובות‬ ‫של רילאקומה ושל בני האדם.‬
‫אחר כך, אנחנו מתחילים להזיז את הבובות.‬
‫לגבי משך הזמן שלוקח ליצור‬ ‫אנימציית סטופ-מושן,‬
‫לוקח יום שלם לאנימטור יחיד לצלם עשר שניות.‬
‫אני אוהבת את הרוכסן על הגב של רילאקומה.‬
‫קאורו זקוקה לרילאקומה‬
‫כי הוא כל כך רך ונעים‬ ‫ואני חושבת שהיא לא יכולה לוותר עליו.‬
‫לא נראה לי שקאורו מתקשה בחיים.‬
‫נראה לי שיש תקופות שבהן כל אחד מאיתנו‬
‫מרגיש ששום דבר לא הולך כמו שצריך.‬
‫אז נראה לי שזה ‬‫מ‬‫ראה‬ ‫שקאורו פשוט נורמלית,‬
‫כמו כולנו.‬
‫נראה לי חשוב לקחת הכול בקלות‬
‫כי אם אנחנו נהיים עסוקים מדי,‬
‫אנחנו עלולים לשכוח‬ ‫להיות נחמדים לאנשים אחרים.‬
‫כשאנחנו לא רגועים,‬ ‫האוכל כבר לא יהיה לנו טעים.‬
‫כופתאות מתוקות? אני מת על כופתאות מתוקות.‬
‫האהובות עליי הן אלה‬
‫שמצופות בזיגוג מלוח-מתוק מרוטב סויה וסוכר.‬
‫גם אני הכי אוהבת כופתאות עם רוטב סויה.‬
‫אשמח לקבל קצת. אפשר?‬
‫תביא גם לי כופתאות טעימות, בבקשה.‬
‫בתסריט, כללנו את האירועים העיקריים‬ ‫בכל חודש‬
‫שנחגגים ביפן בין אפריל למרץ.‬
‫לגבי העונות,‬
‫חישבנו את מיקומה של השמש במשך 12 חודשים‬ ‫כדי ליצור את התאורה.‬
‫השתמשנו גם בשלג ובפריחת עצי הדובדבן‬ ‫כדי להמחיש את מעבר העונות.‬
‫רציתי שכולם יוכלו להזדהות איתה.‬
‫זו הי‬‫י‬‫תה הפעם הראשונה‬ ‫שהשתמשנו באנימציית סטופ-מושן,‬
‫אז ידעתי שנוכל לעשות דברים‬ ‫שאי אפשר לעשות בטכניקת לייב אקשן,‬
‫אז רציתי לתת לדמיון שלי להשתולל. להתפוצץ.‬
‫לתת לו להוביל אותי לעולם אחר לגמרי.‬
‫התרבות היפנית סובבת סביב ערכים‬ ‫של הערכה, כבוד וגאווה.‬
‫במיוחד גאווה בעולם העבודה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היפנים עובדים קשה, לעזאזל.‬
‫אולי נדבקתי מהם.‬
‫ביפן, עבדתי יותר קשה מתמיד‬ ‫כדי להכין את הסרט הזה.‬
‫הייתי מוכרחת לחלץ את מהות האנימה,‬ ‫או להישאר מאחור לנצח.‬
‫ראיינתי את היוצרים של "אגרטסוקו",‬ ‫סדרה שמורדת בתרבות המשרדית‬
‫בדרך חדשה ומחרישת אוזניים‬ ‫בכך שהיא גם חמודה וגם חדה ביותר.‬
‫- ררצ'ו‬ ‫במאי, אגרטסוקו -‬
‫מקור השם "ררצ'ו" הוא מימיי כחובבן.‬
‫השתמשתי בו כשם מסך. אין לו שום משמעות.‬
‫זה שם שהמצאתי.‬
‫עכשיו אני בן 46,‬ ‫והעובדה שאני עדיין משתמש בשם הזה...‬
‫גורמת לי לתהות אם יש פה בעיה.‬
‫- יטי‬ ‫מעצבת דמויות‬‫, ‬‫אגרטסוקו -‬
‫אני מעצבת הדמויות.‬
‫אני בוחרת איך הן ייראו‬ ‫ואיך הן יתנהגו באגרטסוקו.‬
‫אני שמה את המסכה הזו כי...‬
‫אני קצת ביישנית.‬
‫כשערכתי לסנריו את התצוגה לראשונה,‬
‫במקום לדובב את כל הדמויות בעצמי,‬ ‫כמו שאני עושה בדרך כלל,‬
‫ביקשתי מאשתי‬ ‫שתדובב את הדמות הנשית המרכזית.‬
‫סנריו התאהב בקול שלה‬ ‫ורצה‬‫ ‬‫שהיא תצטרף לצוות.‬
‫אמרתי,‬ ‫"באמת? ברצינות? אנחנו נעשה את זה?"‬
‫קוראים לי רטסוקו.‬
‫רווקה בת 25, מזל עקרב, סוג דם איי.‬
‫רטסוקו מורכבת מסיפוריהם של כל מיני אנשים.‬
‫היא מגלמת בתוכה כמה אנשים שאני מכירה.‬
‫דוגמה להשראה מניסיון...‬
‫למשל, הסיפור שבו רטסוקו הולכת לעבודה‬ ‫בפרק הראשון כשהיא נועלת סנדלים.‬
‫כבר עשיתי את זה כמה פעמים.‬
‫ככה רטסוקו התחילה.‬
‫הבמאי גורי וושימי היו הרבה יותר מציאותיים.‬
‫הגוף שלי לא נועד לשיר דת' מטאל.‬
‫התחלתי לשיר כי לא ידעתי ממי לבקש.‬
‫אז החלטתי פשוט לעשות זאת בעצמי.‬
‫חיפשתי בגוגל איך לעשות את זה‬ ‫והתאמנתי במשך חודש.‬
‫קול של דת' מטאל לא נועד למיקרופונים כאלה.‬
‫תה.‬
‫סליחה?‬
‫למה דת' מטאל?‬
‫כשחבר שלי התלונן ורטן,‬ ‫הוא נשמע כמו זמר דת' מטאל.‬
‫אז חשבתי שהסגנון של דת' מטאל יתאים.‬
‫לכן רטסוקו התחילה לשיר.‬
‫הנושאים באגרטסוקו,‬
‫כמו למשל כשלרטסוקו נמאס להגיש תה,‬
‫מופיעים בקומדיות היפניות כבר שלושים שנה.‬
‫הפתיע אותי לשמוע‬ ‫שמחוץ ליפן זה מצחיק אנשים.‬
‫אבל לאחרונה, עם תנועת ה"מי טו",‬
‫יכול להיות שהעולם‬ ‫לא התפתח עד כדי כך כמו שחשבנו.‬
‫זה גם חלק מהתפקיד שלך. כאישה, כמובן!‬
‫בוס מחורבן!‬
‫אם היה לי זמן פנוי...‬
‫הייתי רוצה לישון.‬
‫החיפוש האחרון שלי בגוגל?‬ ‫כנראה חיפוש-עצמי.‬
‫חיפשתי את השם שלי.‬
‫אבל בגלל שאפשר להעביר‬ ‫את הפתיחה והסיום בנטפליקס,‬
‫לא הרבה אנשים יודעים מי אני.‬
‫"סוף העולם, קריוקי לגמרי לבדי‬ ‫לרפא את כל הכאב מהעבודה המשרדית שלי‬‫"‬
‫- #תני‬‫_‬‫בראש‬‫_‬‫ילדה -‬
‫"‬‫תיחנקו מהכעס שלי!‬‫"‬
‫התחלתי להרגיש שאני מאבדת כיוון,‬
‫ומסתבכת בכל הניגודים היפניים.‬
‫איך יתכן שקיים אנימה כמו אגרטסוקו,‬ ‫רועש, תוקפני וגס,‬
‫כשנראה שיפן היא המקום‬ ‫הכי פחות גס שהייתי בו בחיי?‬
‫ל‬‫ומר שיפן נקייה יהיה לשון המעטה.‬
‫היא טהורה.‬
‫אין אשפה,‬
‫וזה מספיק מרשים עד שמבינים‬
‫שאין אפילו פחי אשפה ציבוריים ברחובות.‬
‫וטוקיו לא סתם נקייה,‬
‫היא ירוקה.‬
‫אולי זה גם מה שמניע את צורת האומנות הזו.‬
‫האנימה באמת עוסק‬‫ת‬‫ בעניינים משמעותיים,‬
‫כמו שינוי האקלים, טכנולוגיה,‬ ‫סוף העולם, אוטופיה,‬
‫מוטציות בצמחייה ובממלכת החיות, וסרטנים.‬
‫סרטנים ענקיים וטורפי אדם.‬
‫יש אפילו סדרת אנימה‬ ‫שעוסקת בכל הנושאים האלה.‬
‫וכוח נשי.‬
‫- 7 זרעים -‬
‫ב-"7 זרעים" מסופר על עולם‬ ‫שבו בני האדם נכחדו‬
‫בגלל אסונות טבע אדירים.‬
‫- יוקיו טקהאשי‬ ‫במאי, 7 זרעים -‬
‫מה הקשר בין העולם של 7 זרעים לעולם שלנו?‬
‫בעצם, התנאים שונים...‬
‫- הצילו -‬
‫אבל אני חושב שדברים דומים‬ ‫קורים בשני העולמות.‬
‫במהלך תהליך היצירה שלנו,‬
‫כשיצרנו את אופי הדמויות,‬
‫וכשהחלטתי על המהלכים שלהן,‬ ‫הרגשתי כאילו זה מתרחש בהווה,‬
‫ושהמצב היה דומה למצב שלנו.‬
‫אני חושבת שזו סדרה נהדרת‬ ‫עם דמויות יוצאות דופן.‬
‫הסדרה 7 זרעים מעניינת מאוד.‬
‫אני ממש אוהבת את 7 זרעים.‬
‫הסדרה 7 זרעים כל כך מעניינת. היא מעולה.‬
‫7 זרעים!‬
‫הסיבה שבגללה 7 זרעים כל כך אהובה בקרב נשים‬
‫היא העובדה שכל דמות נשית בסדרה‬ ‫חזקה בדרך אחרת,‬
‫והדמויות הגבריות יכולות‬ ‫להיות נחמדות או חזקות.‬
‫אני מאמין שכל דמות מושכת בדרכה שלה.‬
‫המשמעות של "7 זרעים" היא,‬ ‫פשוטו כמשמעו, שבעה זרעים.‬
‫כל אחד מהבנים והבנות‬ ‫שנשלחים לעתיד הם "זרעים".‬
‫ההבדל בין 7 זרעים‬ ‫לסדרות אחרות של מאנגה לבנות‬
‫הוא שבניגוד לרוב סדרות המאנגה לבנות‬ ‫שמתרכזות ברומנטיקה,‬
‫בסדרה הזו יש גישה אחרת‬
‫ומדובר על נושא עמוק יותר. הישרדות.‬
‫אם לא הייתי עוסק בתחום האנימציה,‬
‫אני מאמין שהייתי עושה משהו‬ ‫שקשור לאסטרונומיה.‬
‫אסטרונומיה. נראה שלכל יוצרי האנימציה האלה‬ ‫יש תוכנית גיבוי.‬
‫אני צריכה תוכנית גיבוי.‬
‫מה היא תהיה?‬
‫- קנג'י קמיאמה‬ ‫במאי, ‬‫"‬‫אולטרמן‬‫"‬‫ -‬
‫פעם רציתי להיות שף.‬
‫אני חושב שהייתי יכול להיות שף מצוין.‬
‫אם לא הייתי עובד בתעשיית האנימציה?‬
‫זו שאלה מסוכנת מאוד.‬
‫בהחלט, מסוכנת מאוד.‬
‫כי חייו של יוצר הם לא כמו טיול‬ ‫באחד הפארקים הנקיים והירוקים של יפן.‬
‫אלה חיים שעלולים להיות הרסניים,‬ ‫מלחיצים וקשים.‬
‫והתחלתי להבין‬ ‫שאולי אלה גם חיים בודדים מאוד.‬
‫האם הייתי עובר לגור בטוקיו לנצח?‬
‫לא, אני מתגעגע למשפחה שלי יותר מדי.‬
‫- שינג'י ארמקי‬ ‫במאי, ‬‫"‬‫אולטרמן‬‫"‬‫ -‬
‫מאז שהייתי סטודנט,‬ ‫עבדתי עשרים שעות ברצף כל יום‬
‫כדי ליצור סרטים, והתשתי את עצמי.‬
‫כל דבר שיוצרים בסרט הופך אותי לגוש של לחץ.‬
‫אם היה לי זמן פנוי,‬ ‫הייתי ישן שש שעות ביום.‬
‫קשה למצוא זמן פנוי בהפקות אנימציה.‬ ‫כולם כל כך עסוקים.‬
‫אם היה לי זמן פנוי...‬
‫הייתי רוצה לישון.‬
‫מה הצעד הבא שלך?‬
‫לחיות חיים קלים?‬
‫ליטוף קיפודים.‬
‫זו תהיה תוכנית הגיבוי שלי.‬
‫- קפה הקיפוד בקומה הרביעית -‬
‫התחלתי לפקפק בהכול. בהחלטה שלי לבוא ליפן,‬
‫ביכולת שלי לספר את הסיפור הזה.‬
‫כל יוצרי האנימה האלה‬ ‫התחילו להיראות כל כך מרוחקים.‬
‫איך הם מצליחים להמשיך לעבוד, ללא שינה,‬
‫ועדיין ליצור ולחדש?‬
‫במיוחד אלה שעושים זאת כבר עשרות שנים.‬
‫כששרתי לבן שלי את השיר של "אולטרמן",‬
‫הוא שאל אותי, "מה זה השיר הזה?"‬
‫אמרתי שזה השיר של אולטרמן,‬ ‫ואז הוא התחיל לאהוב את הסדרה.‬
‫צפינו בסדרות ישנות וחדשות.‬
‫שנינו אוהבים את אולטרמן. תעשה כמו אולטרמן.‬
‫פעם רציתי לעצב מכוניות.‬
‫אני חושב שהייתי שמח לעשות זאת למחייתי.‬
‫- שינג'י ארמקי‬ ‫קריירה -‬
‫הפרויקט הראשון שלי היה "מדוקס 01".‬
‫- מדוקס 01 -‬
‫זה היה סרט אנימציה מקורי קצר שארך 40 דקות.‬
‫- קנג'י קמיאמה‬ ‫קריירה -‬
‫הסדרה הראשונה שביימתי‬ ‫היתה "פטלבור מינימום".‬
‫- משטרה ניידת פטלבור‬ ‫מינימום: מיניפטו -‬
‫הסרטים הקצרים האלה ליוו את הפרסום‬ ‫עבור סדרה שנקראה "פטלבור".‬
‫יצרתי אנימציה בעבודת יד במשך עשרות שנים,‬
‫ואז צץ משהו‬
‫שהבליט עוד יותר את היצירות‬ ‫ואת השקפות העולם שלנו‬‫,‬
‫כמו הגרפיקה הממוחשבת.‬ ‫זה היה בחדשות‬‫,‬
‫וחשבתי לעצמי,‬ ‫"ככה צריך לעשות את זה מעכשיו."‬
‫- אפלסיד -‬
‫ללא ספק, "אפלסיד" היה הסרט הראשון.‬
‫זו היתה הפעם הראשונה‬ ‫שהשתמשתי בה‬‫קלטת‬‫ תנועה,‬
‫ועיבדתי את הכול‬ ‫בגרפיקה ממוחשבת בתלת מימד.‬
‫אני חושב שהייתי מעורב‬ ‫הכי הרבה זמן ב"הרוח במעטפת".‬
‫- הרוח במעטפת -‬
‫אחרי הכול, היו שתי סדרות.‬
‫יצרתי גם סרט קולנועי באורך מלא.‬
‫"עדן של המזרח"‬ ‫היתה הסדרה המקורית הראשונה שלי.‬
‫"קפטן הארלוק" היה אחד הסרטים‬ ‫שעבדתי עליהם הכי הרבה,‬
‫זה היה סרט מלא בגרפיקה ממוחשבת.‬
‫- הארלוק: פיראט חלל -‬
‫אני חושב שלקח יותר מחמש שנים לסיים אותו.‬
‫אני לא זוכר את כל הפרטים.‬
‫אבל נראה לי שמר ארמקי רצה במקור ליצור‬
‫סדרת "הרוח במעטפת" אחרת.‬
‫היינו במסיבה‬
‫והמפיק אישיקאווה ישב במקרה לידי.‬
‫החלטתי פשוט לשאול אותו,‬ ‫מאחר והוא היה ממש לידי.‬
‫אז החלטנו שמר ארמקי ואני‬
‫ניצור את סדרת הרוח במעטפת ביחד.‬
‫אבל שנינו ביימנו פרויקטים אחרים‬
‫ולא יכולנו להתחיל באופן מיידי.‬
‫אבל היה גם פרויקט נוסף.‬
‫- נטפליקס‬ ‫הרוח במעטפת -‬
‫הם הציעו לנו את אולטרמן.‬
‫- אולטרמן -‬
‫מאחר ששנינו מהדור‬‫ ‬‫שגדל על אולטרמן,‬
‫שנינו היינו נלהבים מאוד לגבי זה.‬
‫מבחינה ויזואלית, ברור...‬
‫שסצנות קרב מדהימות זה דבר נהדר.‬
‫אבל מאחר שהגרפיקה הממוחשבת‬ ‫מבוססת על ה‬‫קלטת‬‫ תנועה,‬
‫בני האדם נראים אנושיים יותר‬
‫וחיים יותר.‬
‫השילוב בין החיות האנושית‬ ‫והסגנון המעוות של האנימה‬
‫הוא משהו שאני רוצה ללכת איתו עד הסוף.‬
‫התחלתי להרגיש שהגעתי לקצה שלי...‬
‫וזה משהו שקשה לעשות בטוקיו,‬
‫מקום שיש בו תחושה שאין שום גבולות.‬
‫ממסעדות עם מכונות למכירת מזון...‬
‫רכבות מהירות...‬
‫ועד בתי השימוש המתוחכמים‬ ‫והמבלבלים ביותר שנראו אי פעם.‬
‫יפן כבר חיה בעתיד.‬
‫מדובר באוטומציה מלאה,‬ ‫במיוחד בתחום האנימציה.‬
‫- לביוס -‬
‫- קייסוקה אידה‬ ‫מנהל אומנותי, לביוס -‬
‫אני שונא מטלות שחוזרות על עצמן.‬ ‫הלוואי שיכולנו להשתמש במחשבים‬
‫כדי לעשות הכול.‬
‫בגרפיקה ממוחשבת בתלת מימד,‬ ‫יש כמה תהליכים...‬
‫- הירויוקי סשיטה‬ ‫במאי מפקח, לביוס -‬
‫ואלמנטים למטרת היצירה הוויזואלית.‬
‫אני רוצה להסביר כל חלק בתהליך.‬
‫- אנימטיק -‬
‫זה חלק מה"אנימטיק".‬
‫המידע הגס הזה מאפשר לנו להתנסות כדי להבין‬
‫איך נוכל ליצור‬ ‫את הסצנות העוצמתיות שיש לנו בראש.‬
‫אחר כך, מתחילים בתהליך המ‬‫ידול‬‫.‬
‫- מ‬‫ידול‬‫ -‬
‫- מתווה -‬
‫רציתי שהאגרוף ממש ירסק‬ ‫וישקע בתוך הגוף של היריב.‬
‫רציתי שהנקודה שבה הוא יפגע תבלוט פה.‬
‫- אפקטים -‬
‫זה אפקט.‬
‫כאן רואים שהעוצמה של האגרוף כל כך חזקה‬
‫שהאדים בתוך השריר הזה נפלטים החוצה.‬
‫ממש רציתי שהם ייצאו מהחריץ,‬
‫אבל מדובר בהמון עבודה‬ ‫כדי שהם ייצאו מהחריץ.‬
‫אז האדים מגיחים מפני השטח.‬
‫אפשר לראות שאנחנו מרמים בפריים הזה.‬
‫- תאורה -‬
‫מבחינת התאורה,‬
‫הסיבה שבגללה יש כל כך הרבה אור על הזירה‬
‫היא שרציתי ליצור תחושה של הבזקים‬ ‫במהלך הקרב בין הדמויות.‬
‫הרגשות של הדמויות קשורים לצבע האור.‬
‫רציתי מאוד להשתמש בהבזק הזה‬
‫בצורה יעילה.‬
‫המטרה שלי היא לא ליצור מחדש אנימציה יפנית‬ ‫עם גרפיקה ממוחשבת בתלת מימד.‬
‫אני שואב השראה מהקומיקס האמריקאי,‬ ‫מרומנים גרפיים...‬
‫מהקומיקס בעולם דובר הצרפתית שאני אוהב...‬
‫ולמצוא דרך להשתמש בסגנונות האלה.‬
‫זו המטרה שלי.‬
‫יש לבמאי שלושה תפקידים בסיסיים ביותר.‬
‫להגדיר חזון, לבחור, ולקבל החלטות.‬
‫כן, לא ידעתי מה לעשות.‬
‫כנראה שנצטרך לרדת לשורש‬ ‫המהות של האנימה בדרך הקשה.‬
‫אני קוראת לתגבורת. זו חקירה.‬
‫מה השם?‬ ‫-רוי קורוקי.‬
‫גיל?‬ ‫-בן 41.‬
‫מאיפה?‬ ‫-טוקיו.‬
‫דברים שאתה לא אוהב?‬ ‫-להזדקן.‬
‫- רוי קורוקי‬ ‫"‬‫B‬‫:‬‫ ההתחלה‬‫"‬‫ -‬
‫מה אכלת לארוחת צהריים?‬
‫לא אכלתי.‬ ‫-למה?‬
‫כי אין לי זמן.‬
‫עבור מי אתה עובד?‬ ‫-עבורי.‬
‫איך הגעת לפה?‬ ‫-במכונית.‬
‫יש לך חיות מחמד?‬ ‫-לא.‬
‫כלבים או חתולים?‬ ‫-כלבים.‬
‫אוכל מועדף?‬ ‫-סרטנים.‬
‫כמה זמן אתה גר פה? באותו הבית?‬ ‫-ארבעים שנה.‬
‫צבע אהוב?‬ ‫-שחור.‬
‫סרט אהוב?‬ ‫-"מכסחי השדים".‬
‫איפה אנחנו?‬ ‫-באולפני איי-ג'י.‬
‫מה העבודה שלך?‬
‫מפיק אנימציה.‬
‫מהו פרויקט האנימה הראשון שלך?‬
‫"להרוג את ביל".‬
‫כמה פרויקטים של אנימה הפקת?‬
‫מעל עשרים.‬
‫מה היה האהוב עליך?‬
‫"B‬‫:‬‫ ההתחלה".‬
‫- משטרה -‬
‫את מי אתה מכבד?‬
‫את מי אני מכבד?‬
‫את אבא שלי.‬
‫מאיפה אתה מקבל השראה?‬
‫ממוחות של אחרים.‬
‫מה המשפחה שלך חושבת על העבודה שלך?‬ ‫-‬‫היא גאה בי.‬
‫מה היה החיפוש האחרון שלך בגוגל?‬
‫"סטן לי".‬
‫מה היה הפרויקט הכי קשה שעבדת עליו?‬
‫"להרוג את ביל".‬
‫הסופר האהוב עליך?‬
‫הסופר האהוב עליי? ויליאם בורוז.‬
‫המטרה האולטימטיבית שלך?‬
‫להגיע לגן עדן.‬
‫הצעד הבא שלך?‬ ‫-לחיות חיים קלים.‬
‫יש לנו סיבה לחשוש?‬ ‫-אני חושב שאין לכם סיבה לחשוש.‬
‫אתה קית'?‬ ‫-לא.‬
‫אתה קוקו?‬ ‫-לא.‬
‫אתה קילר בי?‬ ‫-לא.‬
‫מהו רגע השיא בעונה השנייה?‬
‫אני לא יכול לגלות.‬
‫מסתבר שכן הייתי זקוקה למסע הזה‬ ‫כדי להבין את עולם האנימה,‬
‫לא כדי להיות יוצרת סרטים טובה יותר.‬
‫מדובר בקבלה, השראה‬
‫ומשהו שיוצרי האנימה האלה ידעו כל הזמן הזה.‬
‫הסתירות של יפן לא מבלבלות.‬
‫הן חיוניות.‬
‫צריך להירגע בתוך הבלגן,‬ ‫והרעיונות הנהדרים פשוט יזרמו.‬
‫איך אני מוצא רעיונות?‬
‫אני מוצא רעיונות במהלך חיי היומיום,‬ ‫למשל, כשאני באמבטיה.‬
‫באמבטיה.‬
‫זה יכול לקרות כשאני באמבטיה...‬
‫בדרך כלל, במקלחת.‬
‫יש לי רעיונות כל הזמן. כשאני צועד, למשל.‬
‫הנסיעה הביתה.‬
‫או כשאני סתם מסתובב.‬
‫רעיונות לא צצים במקום או בזמן מסוים.‬
‫אז השאלה היא לא‬‫ ‬‫"מה‬‫י‬‫ האנימה?"‬
‫איך היא נוצר‬‫ת‬‫, או למה,‬
‫מה גורם למעריצים לאהוב אותה?‬
‫מדובר לא רק באנשים שיוצרים אות‬‫ה‬‫,‬ ‫אלה עם הרעיונות והחלומות,‬
‫אנשי החזון שיש להם מספיק אומץ‬ ‫לומר "אני לא שם זין"‬‫.‬
‫הדבר שמאחד ומייחד את האנימה...‬
‫הוא הדרך שבה ה‬‫י‬‫א גור‬‫מת‬‫ לאנשים‬ ‫להיות חלק‬‫ ‬‫ממשהו גדול יותר.‬
‫הדרך שבה אפשר להתקבל‬ ‫לתוך הקהילה המשוגעת הזו‬
‫ולגרום לאנשים להרגיש שהם לא לבד.‬
‫יצירה של חריגים עבור חריגים אחרים.‬
‫לא היה משנה באיזה בית ספר למדתי,‬ ‫או באיזו מדינה.‬
‫אם הייתי רואה מישהו עם חולצה של "וולברין"‬
‫הייתי אומר לעצמי,‬ ‫"אני יכול לדבר איתו על אקס מן."‬
‫נכון? זו היתה דרך‬ ‫להתחבר עם אנשים מתרבויות שונות.‬
‫המעטה הוסר.‬
‫עולם האנימה.‬